Septuaginta er en samling av greske oversettelser av hellige skrifter på hebraisk. Oversettelsene skjedde i Egypt i 3. århundret fvt. til 1. århundret evt. Skriftene som ble oversatt utgjør i dag med noen unntak, det vi kaller Det gamle testamentet/ Den hebraiske bibelen.
Septuaginta
![](https://media.snl.no/media/157758/standard_Septuaginta_fragment.gif)
Et fragment av et stykke papyrus med tekst fra Septuaginta, salme 88, vers 4-8. Teksten er fra Egypt og er datert til en gang mellom 30 fvt. og år 640.
Historisk bakgrunn
Aleksander den stores erobringstokt innleder perioden som kalles hellenismen (323 fvt.–30 fvt.). I kjølvannet av den militære og politiske omveltningen Aleksander skapte, spredte gresk språk og kultur seg i hele det østlige middelhavsområdet. Dette skapte grobunn for gjensidig utveksling med lokalt forankrede kulturer. Den nye politiske situasjonen bidro til at folk i større grad flyttet på seg. Mange jøder flyttet fra Judea og til Egypt. Særlig i den nye hovedstaden for det greskspråklige kongeriket i Egypt, Aleksandria, vokste det fram et stort jødisk fellesskap. I dette fellesskapet, men kanskje også i jødiske grupperinger ellers i Egypt, ble jødenes hellige skrifter oversatt til gresk.
Det finnes ulike forklaringer til hvorfor de hellige tekstene ble oversatt. Mange ser oversettelsene som svar på behov i jødiske religiøse forsamlinger, men det er også mulig at tekstene skulle brukes som lovtekster i en administrativ sammenheng. En annen relatert forklaring er at tekstene ble oversatt med tanke på å utvikle jødisk identitet i Egypt.
Betydning
Oversettelsene ble til over flere århundrer og i flere ulike jødiske miljøer. Samlingen slik vi kjenner den, er med andre ord sammensatt. Tekstene var viktige for det gresktalende jødiske miljøet i Aleksandria og avgjørende for filosofen Filon. Oversettelsene hadde også en grunnleggende betydning for kristendommens utvikling i det greskspråklige middelhavsområdet. I de nytestamentlige skriftene ble ofte tekstene fra Septuaginta benyttet. Oversettelsene fungerte også som hellige tekster for de kristne menighetene fram til Hieronymus’ latinske oversettelse (382-405) overtok denne rollen. Septuaginta fikk aldri tilsvarende rolle i jødiske kretser. Her ble de hebraiske tekstene foretrukket.
I dag brukes Septuaginta i den gresk-ortodokse kirke. I bibelvitenskapelig sammenheng er Septuaginta en viktig kilde til å forstå hvordan de bibelske tekstene vokste fram.
Kommentarer (2)
skrev Ole Gustav Olsen
svarte Terje Stordalen
Kommentarer til artikkelen blir synlig for alle. Ikke skriv inn sensitive opplysninger, for eksempel helseopplysninger. Fagansvarlig eller redaktør svarer når de kan. Det kan ta tid før du får svar.
Du må være logget inn for å kommentere.